Я лише кажу про те,
що це більше, ніж здається.
Набагато більше.
Люди не знають.
Бо вони занадто зайняті їхніми телешоу,
футболом та дурощами,
замість того, щоб прочитати та все зрозуміти.
Хто сказав:
"Не вір тому, що чуєш, і половині того, що бачиш"?
У цікаві часи ми живемо.
Це ще одна приказка. Китайська.
Навіть скоріш прокляття.
Треба лише роздивитися і поєднати крапки
та готуватися.
Знаєш, що у магазинах їжі вистачить лише на три доби?
Станеться лайно, і 99 відсотків, як і не було.
А кажу тобі це, бо я був би поганим батьком,
якби не ділився з тобою тим, що знаю.
Це треба повторювати, ось і повторюю, щоб ти був готовий.
Це лише справа часу, і його залишилося небагато.
Треба лише озирнутися і побачиш своїми власними очима.
Щоб вирішити головну проблему, треба лише бути більш уважними.
А це не так вже й важко.
Є купа інформації, треба лише, щоб люди захотіли її знайти.
І якщо гадаєш, що займатися чимось іншим
так важливо,
ти швидко дізнаєшся, що важливо не це.
Є і більш важливі речі.
Важливо те, що ти робиш саме зараз.
Я не кажу це, щоб злякати тебе, бо сам боюся.
Я не боюся, це ти так гадаєш. Ні.
Я готовий.
Я хочу бути готовим.
Радий був поговорити, тату.
Так. Ага. Бувай.
Меггі, так?
Ти тут новенька.
З вас 22 долари 56 центи.
Ніколи не буде зайвим знати свого сусіда.
Ніколи не знаєш, коли згодиться.
Можна ваші права?
Ед Хемслер.
відбувається щось дуже дивне.
ВІДПРАВИТИ
Не треба бути генієм, щоб бачити, що щось тут не так.
РЕБЕЛ РАННЕР: І не кажи, кеп.
ШУКАЧ: Щось дуже дивне.
...безробіття та ветерани війни
були найбільш обговорюваними темами.
Губернатор перервав відпустку,
щоб обдумати всі пропозиції щодо скорочення бюджету,
попросив три доби,
щоб його працівники оцінили все,
та відповіли на те, що дехто назвав сліпим обструкціонізмом.
На щастя, Ед Хемслер винайшов інноваційне рішення наших проблем,
яке дозволяє йому сидіти вдома у своїх трусах,
доки повз нього минає світ.
КРИСТАЛИ ПРОТИ МОЛІ
- Гей. - Гей.
З вас дев'ять п'ятдесят.
Добре.
Дякую.
Невірно.
...федеральні мандати, які впливають на членів Нацгвардії.
Губернатор Вілкенсон сказав, що він за зміни,
враховуючи останні події,
через які родинам довелося вшанувати 17 людей,
які загинули дуже жахливим чином.
Губернатор додав, він вірить, що зростає надія
та відчуття мети, яку розділяють всі американці,
доки ми шукаємо способи, щоб запобігти трагедіям
на кшталт цієї.
Що таке, Еде?
Я сказала щось не те?
Дякую.
Привіт, Еде.
Меггі.
Сьогодні буде сонячна погода та свіжий східний вітер.
Найбільша відмітка сягне одинадцяти градусів.
Найменша - п'яти.
Завтра буде теж сонячно. Очікується потепління.
Вітер буде з півдня, швидкість - вісім метрів на секунду...
Я...
Я вибачаюся.
Я винен.
Зараз від'їду.
Зараз.
Гарна автівка.
Це не "Форд". Вам подобається?
Так, і вона мало спалює пального.
Це найважливіше.
Ніколи не знаєш, коли воно знадобиться.
Вам тут подобається?
Цей магазин. Я бачу вас тут час від часу.
Він дуже зручний.
У них гарний вибір.
Гарного вам дня.
Я Ед.
- Ронні. - Ронні?
- Ронні. - Це чоловіче ім'я.
- Просто Ронні? - Майснер.
- М-А... - М-А-Й.
Хемслер. Моє прізвище. Ед Хемслер.
Радий знайомству.
- Добре. Я теж дуже рада. - І я.
Гарного дня.
Ага.
Ронні Майснер.
МАЙСНЕР
Отже...
що купуємо сьогодні?
Гей. Всього потроху.
- А ви? - Я теж всього потроху.
Радий знову вас бачити, Ронні.
Так. Гарного вам дня.
- Ед. - Еде.
Ви час не гаєте.
До чого готуєтесь?
Я... Мені було потрібно дещо.
Ви готові, чи не так?
Я розумію. Я це бачу.
Бачите?
Зрозумів відразу, як вас побачив.
Як ви дивилися. Розумні покупки, стратегічні. Я розумію.
Я просто купувала всяке.
Так, я знаю. І знаю, що ви знаєте.
Кінець вже поряд.
Ви любите каву?
Ви маєте зрозуміти, що не все так просто.
Є багато речей, які більшість не розуміє.
Америка.
Це таке особливе місце.
Особлива історія.
Треба бачити всю картину.
Колись чули про "Нотатки Федераліста"?
Щоб зрозуміти їх, треба повернутися
до "Великої хартії вольностей".
Звідти всі ноги ростуть.
Можна заглибитися ще далі, якщо хочете.
Справа у контролі над людьми.
По суті існує два типи.
Хто хоче контролювати та ті, хто не хоче бути контрольованими.
Другий тип - це я.
Хочете ще кави?
Ні, ні...
Мені вже час.
Так, я теж маю повертатися до справ.
Може, позичити тобі мій годинник?
Пробач.
Любите пиріг?
Так, люблю.
У "Гайс Гриль" готують чудові пироги.
Може, сходимо та з'їмо
кілька шматочків яблучного та персикового о восьмій?
Восьма, чудово.
Що ж, чудово.
У них є й караоке.
ВЕЧІР КАРАОКЕ!
І у цьому немає нічого особливого.
Як я вважаю, все єдино.
Я типовий американець зі звичайною червоною кров'ю.
У мене є син Брайен.
У нього є чудова родина.
Чудова донька, вродлива дружина.
Великий будинок, десь у годині їзди звідси.
Він з'явився, коли я почав працювати у фірмі, де роблять підшипники.
Був системним аналітиком. Простіше кажучи, контроль якості.
Ви гадки не маєте, який гаплик був би світові,
якби не підшипники.
І вони мають бути ідеальними.
Буквально. Інакше "бум".
Років шість тому я погодився на контрактний пакет.
Дуже непогана угода. Я не з тих, хто скаржиться.
Бо знаєте, мені за шістдесят.
Я не стаю молодішим. І щось забагато базікаю.
А як ви? Є діти?
Моя донька померла.
Вона була моїм всім.
Це нечесно.
Але знаєте, як кажуть про життя...
Так.
Я полюбляю шити.
І я...
У мене є те, чим я люблю займатися.
Так, це...
Пробачте.
Так.
Це...
Вона була особливою.
Їй було майже 13 років.
- Як вона померла? - Ну...
Від дуже рідкісної хвороби, СМЕН.
Мен?
С-М-Е-Н.
Синдром множинної ендокринної неоплазії.
Я стільки всього перечитала.
Лікар сказав, що вони безсилі.
Але я не знаю...
А чоловік?
Теж помер.
Але не від рідкісної хвороби. Просто від раку.
Казала йому не палити.
Але що поробиш?
Що хоч хтось може зробити?
Ви сказали, що вам за шістдесят.
Нічого поганого у шістдесяти немає.
Знаєте, я не проти розповідати вам це,
бо думаю, ви в темі цієї гри.
Це видно по очам, як люди дивляться на речі.
Якому тунцеві ви віддаєте перевагу?
- Гадаю, "Чарлі". - "Старкіст". Я теж.
А паперовим виробам?
Паперовим виробам?
Так, туалетному паперу, це важливо.
Я про це навіть і не думала.
- Просто стискала її. - Так.
Суть у тому, щоб не ускладнювати прості речі.
Батарейки?
Точно. "Коппертоп".
Теж підходять багато різних,
головне, щоб були лужні.
Бачу, ви багато про це знаєте.
Бо так воно і є.
Я бачу.
Старе радіо. Воно годиться слухати погоду та новини.
Лише вони того й варті, як на мене.
Все інше - люди намагаються продати тобі те,
що тобі не потрібно...
Гуляти в місті так гуляти, як слід
Ввечері
Є будь-які розваги
Ондатра Сюзі, ондатра Сем
Танцюють у місті ондатр
Вихляють тілом
Сем такий худий
Що таке?
Що... Що не так?
Еде! Що таке?
Не роби так!
Я знаю, співачка з мене ніяка.
Ні, справа не в цьому...
Тобі не подобається "Кохання ондатри"?
Я обожнюю цю пісню!
Пробач...
Ні, ні, ні.
Не вибачайся. Справа не в тобі.
Ти...
Ти чудова.
Тоді в чому справа?
Еде?
Ти мені подобаєшся!
Ти мені теж.
Ні.
Я маю на увазі, дуже подобаєшся.
І мене це дуже лякає.
Мені було дуже весело.
- Це тобі. - Які вони чудові.
Що ж, на добраніч.
Може, поїдемо до тебе?
Дозволиш?
Авжеж.
Постав поки що їх у воду.
Авжеж.
Може, хочеш щось випити? У мене є все.
Лише води.
Точно? У мене є все.
Вино, пиво, інші напої.
Ні, звичайної води.
Добре, вона теж є.
Очищена та без фтору.
У тебе дуже мило.
Все у такому...
чудовому стані.
Це мій дім.
Точно, сідай.
- Хочеш подивитися ТВ? - Гаразд.
Так. Подивимося.
Що хочеш подивитися?
Спорт? Ні.
Ні, я жартую.
Кіно? Я люблю кіно.
Старе. Коли вони знали, що роблять.
Так, раніше все було інакше.
І я би навіть сказав, як на мене, краще.
Я люблю бути прогресивним і все таке,
але іноді просто хочеться сказати:
"Джон Вейн - там моє місце". Розумієш?
Гадаю.
- Які фільми тобі подобаються? - Документальні.
- А яка тематика? - Війна.
...доки 150 тисяч солдат долали Ла-Манш...
Не подумав би, що ти цікавишся війною.
Війна дуже цікава.
Мій батько був на війні. Великій.
Знаєш де?
Казав, що побачив весь світ і що він чудовий.
Так.
Я...
Мені не довелося.
Ні? І це добре, чи не так?
Не знаю. На війні людина може багато чому навчитися.
Так. Мій батько навчився, як пити.
Є і таке.
...Бірмінгем, Дадлі, почувся трепет,
який пронісся крізь ряди...
Ти випиваєш, Еде?
Іноді.
Але трохи. Голова має бути свіжою.
Ніколи не знаєш, коли прийдеться діяти.
...накази в розвідувальних місіях
віддавалися один за одним.
Щоб не втратити такий важливий елемент несподіваності.
Завдяки збалансованим раціонам та вчасній медичній допомозі
люди могли прожити довше.
Ні.
Можемо просто посидіти тут, будь ласка?
Просто...
Мені подобається бути тут.
Сидіти, дивитися телевізор.
Авжеж, можемо посидіти, подивитися. Чому б і ні.
Кампанія сама була дуже ризиковою, а до того ж її ускладнювала
постійна зміна погоди.
Шторми та дощі не припинялися
та створювали багато грязюки,
яка перешкоджала і техніці, і піхоті.
З наближенням ночі
солдати зупинилися на заслужений відпочинок.
Вдень вони мають подолати навіть більші виклики.
Доброго ранку.
Тобі і мені?
- Що? Тільки мені? - Яка година?
Година...
О ні.
- О ні, ні, ні. - Що? Що таке?
О ні, ні, ні. Я запізнююся на роботу.
Запізнюєшся на роботу.
Ні, ні.
Боже мій.
Вчора ти не поверталася додому.
Ронні Майснер, гадаю, це твоя хода сорому.
Ні.
Ні, ні, ні.
Серйозно? Їх?
Я доїду.
- Точно? - Не хвилюйся за мене.
- Мені в той же бік. - Ні, все гаразд.
- Все гаразд. - Сто відсотків?
- Все чудово. - Так?
- Дякую. Але я... - Дивись.
Все гаразд.
Сподіваюся, я зможу триматися, як ти, коли буду у твоєму віці.
Все не так, як здається.
Як скажеш. Просто не ходи туди, куди не пішла б я.
...через сильній вітер це вже третє знеструмлення.
Служби вже почали оновлювати систему,
щоб уникнути майбутніх знеструмлень.
Не сумнівайтеся, Ед Хемслер має запасний генератор
на такий випадок.
Бо Ед Хемслер все продумав.
ТЕАТР ОМАН
Полюбляєш китайську?
Не обов'язково китайську.
Еде Хемслер, жінкам не подобається, коли їх залишають у темряві.
Після побачення джентльмен
хоч якимось чином, але зв'язується з дамою
та дає знати, що вона залишила після себе гарні спогади.
Навіть якщо це не так, бо так роблять джентльмени.
Але я джентльмен.
Тоді де ти був? Чому мені не подзвонив?
Я гадав, тобі потрібен відпочинок чи щось таке.
Відпочинок від чого?
Від мене.
Я тебе поцілувала.
Так.
Я не проти китайської.
Я буду чекати ззовні.
Можна знайти правду, якщо знати, де шукати.
Інтернет - найбільша бібліотека світу.
Хтось зве це глибокими водами логіки та обмежень,
і я люблю там плавати.
- Спитай мене щось. - Щось?
- Наприклад? - Будь що. Буквально.
Я не знаю про що спитати.
Хочеш дізнатися щось, про що ти ще не знаєш?
Не дуже.
- Нічого? - Ні.
Отже, ти знаєш все, що хочеш знати.
Ні, я так не казала.
Отже, що хочеш знати?
Я кажу, що ще не знаю, що саме хочу знати.
Про тебе.
Але коли дізнаюся, то відразу скажу.
Гаразд?
Так.
Гарна локшина.
Колись ти мені поясниш,
яким боком це стосується реального світу.
Яким боком це стосується реального світу?
Якого...
Боже, Брайене.
Ні, я не нав'язую тему. Хочеш щось сказати? Кажи.
Я не хочу про це розмовляти.
Мій рахунок не поповнюється сам по собі щотижня.
Я маю працювати.
- Кажеш, я це не заслужив? - Я нічого не кажу.
Двадцять три п'ятдесят.
Я заслужив.
Сімнадцять років справжньої роботи.
Важливої роботи.
У часи, коли люди виконували зобов'язання.
Зараз я можу лише побажати з цим вдачі.
Ми більше не приймаємо чеки.
МИ БІЛЬШЕ НЕ ПРИЙМАЄМО ЧЕКИ
Ти думаєш, я кажу це, щоб змусити тебе вважати мене
розумнішим за себе, щоб я відчував себе твоїм батьком.
Ось тобі новина...
- Я все ще твій батько. - Я знаю, що ти мій батько.
Тому я і подзвонив.
Ми з Джанет хотіли запросити тебе на День подяки.
А твоя мати там буде?
Авжеж, ні. Отже, ти прийдеш?
Можна я буду не один?
Тіно.
Гей, я передзвоню.
Ага.
Я бачу його.
Те, як він чекає на тебе.
Він точно твій НДН.
Що за НДН?
Найкращий друг навіки.
Він на мене чекає?
Слухай, мій хлопець,
з яким я зараз, він такий самий.
Він думає про мене.
Пропускає вперед.
Ед теж так робить.
Ед.
Ед - гарне ім'я.
Не дуже оригінальне, але у цьому нічого поганого.
- Сказати, що я думаю? - Так.
Будь наче на хвилі.
- Що це значить? - Не впадеш з дошки і все буде гаразд.
Коли буду у твоєму віці, якщо не облажаюся, буде у мене свій Ед.
І я буду насолоджуватися по повній, бо що ще залишається.
Тільки Ед.
Наче Кріс...
та Боббі, Пітер...
Він запросив мене на День подяки до свого сина.
Індичка - це серйозно.
Це зобов'язання.
Можна дізнатися про людину по тому, як вона готує індика.
Не думаю, що Ед буде її готувати.
ВІДПРАВИТИ
Да Вінчі казав, є три типи людей. Ті, хто бачить.
Ті, хто бачать показане. Ті, хто не бачать.
ШУКАЧ: А хто ти?
Тримаю.
Точно?
Ми майже на місці.
- Не розплющуй. - Гаразд.
Показуючи це, я показую, що довіряю тобі більш, ніж іншим.
- Що це? - Ні, не розплющуй.
Не розплющую.
Навіть мій син цього не бачив.
Боже мій, що там таке?
Розплющуй.
Гаразд.
Ти не бачиш, чи не так?
Що саме?
АНТИСЕПТИК
СУП
Пообіцяй, що ніколи нікому не розповіси,
що ти тут побачила.
Так. Я... Обіцяю.
Бо якщо люди дізнаються,
коли станеться лайно, вони розграбують це місце.
Я не жорстокий, але їх постійно попереджували.
Ось генератор напруги.
Я навіть розробив для нього особливі глушники.
Вихлоп виходить з іншого боку будинку
у прихованому місці.
ТРОЯНСЬКИЙ ЕКСТАЗ
Ти справді готовий до всього.
Як на мене, ти ніколи не знаєш, коли все може вийти з-під контролю.
Світ, плоть та диявол вступають у змову
і наступає кінець.
Це мій захист.
Мій острівок безпеки.
Моя пенсія "401-к".
Пам'ятаєш, ти мене спитав...
Спитав, чи є щось, що я хотіла би дізнатися,
що я ще не знаю?
Так.
Як...
Як тобі все це вдалося?
Що... Ти про що?
Це ідеально.
- На сім з чвертю більше калорій. - Ні, ні. І ось чому.
Неправильно.
Ні, я зможу.
- Давай допоможу. - Ні, я впораюсь.
- Дозволь побути джентльменом. - З тебе чудовий джентльмен.
Чому...
- Чому ти не хочеш... - Будь ласка.
Чудовий джентльмен.
Чудовий.
Тут я відпрацьовую звичайні вміння.
Тобі нічого боятися.
- Я ж казала, що не боюся. - Гаразд.
Дивишся у приціл та цілишся так, щоб ціль була у перехресті.
Не міг обрати іншої цілі?
- Це ж ведмідь. - Це м'яка іграшка.
Ти...
Я змогла!
Чому ти смієшся?
З цього.
З нас, тут.
Тут так мирно.
Це чудово.
Сміюся, бо скоро це все скінчиться.
Ти про що?
Я про такі миті.
Їх буде мало і вони дуже рідкісні.
Більшість часу ми ледве виживаємо.
Еде, я не розумію. Що...
Пережити що?
Ти ж розумієш, про що я кажу.
В глибині ти відчуваєш, хоч можеш і не змиритися з цим.
Все може початися з випуску новин.
Дивишся рекламу чи щось таке
і тут зненацька з'являється хлопець.
Один з тих роботів, що говорять,
і каже нам, що ринок акцій обвалиться.
Потім з'являється президент.
Потім люди чекають, щоб він нарешті щось сказав.
І він каже, що це національна катастрофа,
і він об'являє військовий стан.
Тобі не віриться у це.
Ти ідеш до місцевого магазину і бачиш...
Всі, хто вийшов, теж
мають дивний погляд, бо їм теж не віриться.
Заходиш у магазин, а там купа людей.
Вони купують все, що можуть.
А в небі
літають гелікоптери зі звуками "вуп-вуп".
І ти розумієш...
Розумієш.
Перший день ти дивишся ТВ, намагаючись дізнатися, що таке,
а вже на третій немає нічого, окрім білого шуму.
Інтернет не працює, як і мобільний зв'язок.
І десь у той час ти чуєш перший постріл.
Спершу він звучить дивно та благородно,
але потім вони лунають звідусіль. Ближче і ближче.
Ти знаходиш тіло на вулиці і немає нікого, хто його прибере.
Потім ще одне
і ще одне.
Ти хочеш втекти, але ти такий не один.
На вулицях затори з купи автівок.
З'являються військові.
Не наші військові, з іншої країни.
Тобі не віриться, але ти знаєш, що все насправді.
Ти знаєш.
Це кінець.
Ти справді думаєш, це станеться?
Може. Я не знаю.
Ти дуже особлива леді, Ронні Майснер.
Еде?
Все гаразд?
Пречудово.
Тато.
Гей. Вітаю.
Гей.
Це...
Моя дівчина, Ронні.
- З Днем подяки. - Дуже дякую.
Ронні, я Брайен. Дуже радий.
- Еде. - Джанет.
Гей.
- Рада, що ви змогли приїхати. - Люба, це Ронні.
Татова дівчина.
Ронні.
- Ти диви. - Гей.
Красуня.
- Ось моя дівчинка. - Привіт, дідусю.
Проходьте.
- Я не хотіла приймати у цьому участь. - Ти не повинна.
Жанін.
- Я Жанін. - Рада знайомству. Ронні.
Зупиніть час.
Увесь тиск на Кінамі.
І тачдаун від Рудольфа!
Скільки вже часу ви разом?
Недовго, але...
Але все чудово?
Так.
Ви.
Ви здаєтеся такими молодими. Живими.
...він відкритий, його не закривають. Триматиметься, доки не зіб'ють.
Можеш зробити голосніше, якщо хочеш.
Ні, не потрібно. Мені головне бачити рахунок.
- Ні, постав голосніше. - Краще, коли тихіше.
Я знаю, про що ти думаєш.
Я ні про що не думаю.
Гадав, ми тут саме для цього, щоб не думати.
Не думали подорожувати разом?
Зараз саме час.
Ми з Брайеном плануємо нашу подорож до Іспанії.
Іспанія - це чудово.
Це важко, розумієте?
Викроїти час на подорож...
піймати хвилю.
Як у вас з Едом з цим справи? Ви...
Ви на одній хвилі?
У нас все чудово. Так, на одній.
Не будь таким чутливим.
Я зрозумів.
- Включив "злого дідугана". - Я не злий. Мені не байдуже.
Мені теж, щодо моєї родини.
Ти кумедно це проявляєш, зануривши голову в пісок.
Гаразд.
Я підіграю.
Покажи мені.
- Брайане... - Ні, серйозно.
Покажи те, що варто бачити.
Гаразд.
Починається.
Куди вони?
Ще вина?
Ні, дякую.
- Ти хоч читав це? - Авжеж.
Ти бігав туди-сюди, доки я читав.
- Чим ти запасся? - Запасся для чого?
На час, коли станеться форс-мажор.
- Що? - Коли станеться повна дупа!
Ти завжди такий.
Який?
Наче ти у якійсь таємній справі, про яку ніхто не знає.
Ні. Багато людей знають, що відбувається.
Точно, ти сидиш у трусах перед комп'ютером
- ...та копаєшся в інформації. - Я не сиджу у трусах!
Байдуже, у чому!
Ти кажеш мені, що влада робить те,
а корпорації роблять се.
Але я бачу лише те, що люди намагаються вижити.
Саме так. Вижити.
Я лише кажу...
Давай я покажу.
Чому б тобі не зізнатися? Ти переляканий.
Ти боїшся того, що тобі ніколи не знайти відповіді.
І що?
Це лише світ, він такий і все.
- Вечеряти. - У ньому все через дупу.
Він божевільний, дурний, але це лише світ.
Вечеряти.
І знаєш, що?
Колись ми всі помремо.
Навіть ти.
Вечеряти!
Різати треба до себе.
- Формуєш... - Ось так.
- Потроху на себе. - Так...
- Дякую, тату. - Накладайте. Нехай не холоне.
- Ти диви. - Ага.
Дякую, Брайене.
- Виглядає чудово. - Без батату?
Цього року робимо без батату.
Без батату? Мабуть, справді прийшов кінець світу.
Спробуй. Рис басматі, з Індії.
Я знаю, що це таке, мамо. Мені доведеться все з'їсти
через голодних дітей в Індії.
До речі, чому саме ми їмо їхній рис?
Він не їхній.
Він тепер наш. Отже, так, треба його доїсти.
- Екзотично. - Цього року поживніше.
Думаю, це інноваційно.
- У нас є шоколадний пиріг... - ...ще довше.
У мене є питання.
Я не розумію, чи я так зголоднів, чи все таке смачне.
- Не треба... - Ми тут говорили з Ронні.
Про те, що, може, вони з Едом влаштують невеличку подорож.
Кудись до екзотичного місця.
Якщо вони хочуть, то це чудово.
Я хотіла б побачити Китай.
Китай?
Знаєш, що вони там роблять?
У них смачна їжа.
Є й інші гарні речі, окрім китайських ресторанів.
Починається.
- Яких саме, діду? - Щодо Китаю...
Твій дідусь хотів би спокійно поїсти.
- Ні, ні... - Я знаю, що ти робиш, юна леді.
Нічого я не роблю.
Ага, ти така розумна. Розумніша за всіх нас.
Трясця твоїй матері.
- Жанін. - Наче я кажу не те,
- ...що ти казала мільйон разів. - Я не кажу...
Чому ти прикидаєшся тим, ким ти не є?
Я наче живу у "Сутінковій зоні".
Ти й гадки не маєш, що таке "Сутінкова зона".
Це дурне чорно-біле телешоу,
отже, так, я знаю, що таке "Сутінкова зона", Брайене.
- Досить. - Що?
Відправиш мене до своєї кімнати, Брайен?
- Саме так. - Гей...
Гей, що за донька називає батька по імені?
Та, яка його не поважає. Ось яка.
За що?
За що? Може, за дах над головою?
Може, за ортодонта? Може, за телефон?
Може, за підручники, які ти ніколи не читаєш?
Навіщо? Все одно скоро настане кінець світу.
Чудово. Тепер вона верзе твою маячню.
- Бачиш, що ти наробив? - У Жанін є своя голова на плечах.
- І я нею користуюся. - Забиваючи маячнею?
Може, давайте заспокоїмось
і поговоримо на якусь іншу тему?
Ми з Брайеном певні щодо одного.
- Що наші батьки козли! - Ну все, досить.
Ніяких гаджетів для тебе.
Отже, місяць без телевізора.
- Без телефона. - Що?
Так. Спитай свого дідуся.
Що ти робитимеш, коли зникне інтернет,
електричний струм? Як ти будеш спілкуватися?
Димовими сигналами.
- Мамо! - Треба було себе контролювати.
Сподіваюся, настане кінець світу і забере тебе!
Повернись сюди, юна леді!
Повернись!
- Гей! - Ще вина?
- Так. - Гаразд.
Боже...
Куди вона?
Нікуди.
Ти вважаєш мене козлом?
На добраніч, Ронні.
Не хочеш зайти?
Трясця.
Боже.
Хочеш випити?
Я гадав, ти компаньйон з подорожей.
Так і є.
Ні! Я мав на увазі, той, хто готується.
Те, як ти купувала речі...
Платила готівкою!
Я не на такому рівні параної, але...
Ти розумієш, чому я так подумав.
З готівкою легше. Не треба пам'ятати цифри.
Спробуй чеки.
Не всі приймають чеки.
А готівку - всі.
Коли моя донька померла, все почалося з її кімнати,
а потім перебралося сюди.
Але...
- Я не розумію, як ти... - Будь ласка.
За це не хвилюйся.
Мені намазати тост маслом чи сам хочеш?
Ні, можеш намазати.
Облиш. Не хочу, щоб ти поранився.
Еде?
М-с Майснер?
Як він?
- Ваш чоловік... - Він мій хлопець.
У вашого хлопця була, як ми її називаємо, ТІА.
Міні-інсульт, але тимчасовий.
Здається, він розділив свої медикаменти на довший строк
і не приймав достатньої дози.
Якийсь час він буде трохи в'ялий, але він здається сильним.
Можу я його побачити?
Авжеж, але не напружуйте його.
Бідолашний.
Ні, ні, не розмовляй.
Я не бідолашний.
Ні.
Ні. Ти сильний.
Лікар сказав, ти не приймав свої ліки.
Так. Це через гроші?
Я знаю, наскільки вони дорогі.
Я знаю.
Але ти? Це якась маячня.
Ти витратив всі свої гроші на ті...
На ті речі.
На те, що може ніколи не статися.
Ні, ти думав лише про завтрашній день.
Але я тут. Зараз.
І я думаю лише про тебе.
Я поспішав, як міг.
Тату.
МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР
Знаєш, ти найрозумніший з усіх, кого я знаю.
Нічого подібного. Я козел.
Але я одужую.
ДВОРОВИЙ РОЗПРОДАЖ 107 ПЕРЛ
Автівка чудово працює.
Це ж "Форд".
Дякую, що підвіз.
Ронні здається дуже чудовою жінкою.
Так. Вона неймовірна.
- Ну... - Є хвилинка?
Іди за мною.
Ні, ні.
Що ти бачиш?
Нічого.
Саме так.
А тепер?
Ось куди пішли всі твої гроші?
Отже?
Що ти думаєш?
Чесно?
Я не певен.
Кажи.
Це божевілля, так?
Слухай, тату...
Іноді для божевільного часу потрібні божевільні люди.
Знаєш, тату...
Я не думаю, що ти божевільний.
Може, трохи.
Але я думаю, що ти маєш робити те, що робить тебе щасливішим.
Тобто, це мав би робити кожен.
І якщо це робить тебе щасливим, і ти нікого не кривдиш...
Тоді...
Так, якого біса, вперед.
Так ти вважаєш?
Так я вважаю.
Гей, тату?
Все гаразд?
Трясця.
Я щасливий.
ХОРДІНГ
Ти мій НДН.
Ондатра, ондатра, світло свічок
Гуляти в місті так гуляти, як слід
Ввечері
Дуже приємно
- Ондатра Сюзі, ондатра Сем - Ондатра Сюзі, ондатра Сем
- Танцюють у місті ондатр - Танцюють у місті ондатр
- Вихляють тілом - Вихляють тілом
- Сем такий худий - Сем такий худий
- Вихляють, кружляють - Вихляють, кружляють
- Танцюють танго - Танцюють танго
- Співають кумедні пісні - Співають кумедні пісні
- Літають наче на небесах - Літають наче на небесах
Сьогодні я бачив знак.
Це був знак...
від Бога?
Я не знаю.
Знак "дворовий розпродаж".
Дворовий розпродаж?
Не заглиблюватимусь у метафізику, але мене це надихнуло.
І це насправді здається чимось...
божественним.
Божественним.
Отже...
Я подумав...
Що, якби нам влаштувати такий розпродаж?
Твоїх речей та моїх.
На вихідні і все.
Я читав, люди добре на цьому заробляють.
Але якщо й не заробимо...
У мене є передчуття.
Що сталося, коли ти був у лікарні?
Що сталося?
Ти бачив світло?
- Світло? - Ну знаєш?
Світло.
Ні... Ні, не думаю.
Було лише відчуття.
Я не хотів тебе засмутити.
Я не засмучена.
А звучиш засмученою.
Я не засмучена.
Просто...
У мене теж є відчуття.
Може, воно не божественне, як твоє...
але воно є.
- Номер лоту... - Тільки не він.
- ...щоб знайти таємне минуле. - Отже...
- Обожнюю її. - ...і МакКенна Краковерс...
- ...їде до Флоренції. - Так, вона завжди така стильна.
На потязі була преса.
Були дипломати, американці,
парижани, сірійські біженці.
Всі подорожували разом
до Флоренції.
Чекай. Це ж цікаво.
Гадала, ти казав, що треба знати, що відбувається у світі.
Хочеш знати, що відбувається?
Там ти точно цього не знайдеш. Вона бреше.
Бреше, вводить в оману...
Вона опортуністична брехуха.
Колись вона зрозуміє, що робила, і пошкодує про це.
Обіцяю.
Чому ти так кажеш? Ти її навіть не знаєш.
Я чудово її знаю.
Вона моя колишня.
Колишня?
Моя колишня дружина.
Вона давно пішла від мене.
Дев'ятнадцять років тому.
Вона мати Брайена?
Так.
Він буквально сучий син.
Еде. Не кажи так.
Кумедно.
Я кожен день дивлюся на неї.
Вона завжди щось для тебе значитиме.
Так і має бути.
Неділя.
Читав, це найкращий день для дворового розпродажу.
- Цієї неділі? - Так. Вона така ж, як і інші.
Але що з...
Прийшов час.
Знаєш...
ми можемо почати перебирати твої речі у вівторок...
якщо ти не проти.
Що ти робиш, якщо твій хлопець, який дуже тобі близький,
хоче, щоб ти зробила те...
від чого тобі дуже некомфортно?
Залежить, що саме. Наскільки це погано?
Ну...
Тепер я хочу дізнатися, що це.
Забудь.
Не дозволяй чоловікові змушувати тебе робити те, що ти не хочеш.
ВІВТОРОК
Чому не відповідала на дзвінки?
- Я працюю. - Я знаю.
Я бачу, що працюєш. Чому не відповідала на дзвінки?
- Будь ласка, не тут. - Ні, тут.
Ти не йдеш до мене - отже, я йду до тебе.
Ти не розумієш.
- Поясни. - Ні, я не зможу тобі пояснити.
Навіть якби могла...
Ти не зрозумієш. Я сама не розумію.
Ти сказала, що зробиш це зі мною.
- Я не казала такого. - Так, казала!
Тихіше.
Чому для тебе так важливо, що я роблю?
Ми про це говорили. Це для нас.
Ні, це для тебе.
Мені добре і так. Дуже добре.
Ні, не добре.
Не смій вирішувати за мене, Еде Хемслер.
Я доросла жінка, і я не маю тебе слухати.
Я і не змушую тебе слухати.
- Йди звідси. - Хвилинку.
Забирайся!
Якісь проблеми?
Жодних проблем. Ед вже йде.
Я думав, у нас все по-справжньому.
Вона спитала, як ти, тому я відповів:
"Пам'ятаєш, коли ти розійшлася з Семом?"
З Семом?
Він два тижні був її хлопцем у восьмому класі.
Отже, вони розмовляли, і це, мабуть, вперше,
коли я відкрився, та розповів, як було, коли ви з мамою розлучалися.
З гупанням дверима.
Наче це були останні слова, хоча це було не так.
А я сидів, наче...
І одного дня гупання припинилися.
Вона пішла.
Гей, тату?
Я тут.
Слухай, я кажу, що іноді здається наче втратив все,
але насправді, ти не втратив, а знайшов.
Цьому ти мене навчив.
Я тебе цьому навчив?
Лише слів було менше.
Але так.
Чому ще я тебе навчив?
Гадаю, є ті, хто має бути тими, хто вони є,
навіть якщо вони цього не хочуть. Все просто.
Згоден. Простота - суть геніальності.
Знову Капітан Р у самісіньку суть.
Вітаю, Кепе Р
ДВОРОВИЙ РОЗПРОДАЖ 805 АЛЕЯ ВІЛЛОУ
ТУНЕЦЬ
Як справи? Ми побачили її з вулиці.
Що у нас тут?
СТАРКІСТ ТУНЕЦЬ
- Як ви? - Чудово.
Дивіться.
Пробачте.
Скільки це коштує?
Залежить...
Наскільки вони для вас дорогі?
Не настільки, наскільки вважала.
Що ж...
може, комусь вони стануть у пригоді більше, ніж вам.
Так, може.
Ніколи не знаєш, коли знадобиться красива пляшка.
Ти мій НДН.
Онучка розповіла мені, що це значить.
Найкращий друг навіки.
Переклад субтитрів: Фатун Володимир